Det nye dyret kikket seg rundt, og gikk straks og valgte seg
en plass ved siden av det lateste, grådigste dyret i stallen.
Da mesteren så dette,
la han et åk på ham og tok ham med tilbake til selgeren.
Vi har hørt denne før.
Har den mistet sin mening?
Du fortalte den nettopp på vei til vanningshullet.
Hvem er du?
Jeg vet ikke.
Jeg har det.
Teal'c! Teal'c! Jeg har det.
Jeg har det.
Beklager, Tyler. Siler! Oversersjant Siler.
28.
Det er ikke Den bortkomne by. Det er en liten meningsforskjell
når man bruker asgard-oversettelser av tidlig antikk. Husk det.
Unnskyld meg. Se opp.
Hei, hvor er major Carter?
Hun er på Hammonds kontor.
lfølge etterretning fra tok'raene,
reduserer Anubis raskt styrkene til de gjenværende systemherrene.
Jeg har det.
- Jeg håper ikke det er smittsomt. - Ha, ha.
Den bortkomne by...
På tavlen.
- Har du funnet den? - Det er ikke Den bortkomne by.
Det virket aldri logisk for meg. Tavlen er skrevet på antikk.
Hvordan miste en by?
Og i så fall, hvorfor kalle den for Den bortkomne by?
- De ville ha brukt navnet, ikke sant? - Quinn...
Ikke Den bortkomne by. De bortkomnes by.
Har du en port-adresse?
Det er en referanse i noen oversettelser
dr. Jackson jobbet med fra De fire rasers bibliotek.
Den forteller om en av antikkernes byer kalt Vis Uban,
som et sted hvor pesten brøt ut.
Dette skulle være kronjuvelen i hele det antikke riket,
selv om den ennå var under bygging da pesten brøt ut.
To ord, port-adresse.
For fire år siden, da oberst O'Neill
fikk antikkernes kunnskap lastet inn i hjernen sin,
var noe av det han gjorde
å legge en mengde nye port-adresser inn i SGC-datamaskinen.
Hvordan mange la han inn?
Vi har sendt sonder og kartlagt dem så fort vi har kunnet.
Enhver mulig relevant planet havner på oppdragslisten.
Hvor mange av dem er det faktisk sendt sonder til?
Mindre enn en fjerdedel.
Og tror du han fant på disse port-adressene tilfeldig,
eller kan det være en slags orden?
Ja, jeg antar det.
Hvis ikke Vis Uban var ferdig bygget
da hele den antikke sivilisasjon falt...
Du sier den antikke byen vi leter etter er den siste på listen.
Vi har tatt dem i rekkefølge fra første til siste, ikke sant?
- Send en sonde. - Skal bli.
Vi snakker ikke om en alminnelig forkjølelse, Carter.
Det var pesten.
Vi bruker ikke HAZMAT hver gang vi går gjennom porten.
Det er alltid mulig
at vi kan utsette oss for noe farlig.
Stedet kalles De dødes by.
De bortkomnes by.
Ikke fordi de ikke vet veien.
Disse folkene ser ikke bortkomne ut.
Ikke døde heller.
Jeg tror ikke dette er antikkere.
Jeg mener, alt er mulig,
men de ser ut som en nomadestamme som bare har slått seg ned her.
Vær hilset.
Vi kommer fra en planet som kalles jorden.
Kom dere gjennom Chaapa'aien?
Stjerneporten. Chaapa'ai.
- Han er en jaffa. - Nei, men han spiller en på TV.
Dette er Teal'c.
Han er ikke lenger alliert med goa'uldene. Han er en venn, som oss.
Vi er også reisende.
Dette er ikke vårt hjem opprinnelig,
men vi har vært her ganske lenge nå.
Hvis dere vil gjøre krav...
Nei. Ikke noe sånt.
Vi ønsker bare muligheten til å lære mer om deres folk
og granske disse ruinene nøye.
Vi har gjort et søk i området.
Oppretthold kringvern, 50-meters radius fra porten.
- Skal bli. - Sir.
De er reisende som oss.
De sier de er venner.
Ingen kan være venner om man ikke vet om man kan stole på dem.
Ikke sku hunden på hårene.
Fienders løfter er til for å brytes.
Men ærlighet varer lengst.
Den som har for mange venner, har ingen.
Men like barn...
Jeg kjenner ikke til den historien.
Hva lærer den oss?
Den handler om samling og felleskap,
og for å være ærlig kjenner jeg ikke detaljene selv.
Poenget er at vi er ikke fiender. Gi oss en sjanse til å bevise det.
Oberst,
vi har funnet noe du kanskje vil se.
Daniel?
Arrom.
- Arrom? - Det er det vi kaller ham.
Det betyr "den nakne".
Det var slik vi fant ham i skogen for to måneder siden.
Han husker ikke hvem han er.
Daniel?
Det går bra. Det er meg...
Kjenner du oss ikke, Daniel Jackson?
Beklager.
Ikke meg engang?
La meg være i fred.
Jack O'Neill.
Og om det ikke bare er en skremmende likhet, er du dr. Daniel Jackson.
Dette teltet er alt jeg kjenner til.
Disse folkene er de eneste jeg kjenner.
Før jeg våknet i skogen, husker jeg ingenting.
Jeg har prøvd. Jeg har prøvd å huske hvem jeg var før.
Iblant syns jeg det svever rett foran meg,
og alt jeg trenger å gjøre er å gripe det.
Jeg prøver, og så er det borte.
Du tilhørte teamet mitt, SG-1. Du er en venn av meg.
- I fjor døde du. - Er jeg død?
Tydeligvis ikke. Du døde på en måte.
Du klatret til et høyere eksistensnivå.
Sist jeg så deg, hjalp du oss å bekjempe Anubis.
Anubis?
Ja, en overdreven klisjé av en skurk.
Svart kappe, fet hud, ganske nifs.
Men siden den gang har du fått menneskeform igjen. Jeg...
Faktisk skjønner jeg at dette kan låte litt uvanlig...
Litt?
- Hvorfor er jeg her? - Hvorfor er noen av oss her?
Jeg vet faktisk ikke.
Men du må stole på meg. Du er Daniel Jackson.
Se slik på det:
Av alle planeter i galaksen, hvorfor denne om ikke for at vi skal finne deg?
Mener du at en høyere makt plasserte meg her?
Jeg vet ikke. Det var stort sett ditt felt.
- Tusen takk. - Bare hyggelig.
Jonas og Teal'c hjelper SG-3 og 5 å starte foreløpig søk.
Husker du jeg sa det var som å snakke til en vegg?
Vi vet at en som er opphøyd, kan velge å ta menneskeform igjen.
Tror du også han valgte å glemme alt?
Kanskje det med hukommelsen ikke var frivillig.
Kanskje alt sammen er straff for å prøve å hjelpe oss.
Han sa han brøt noen ganske viktige regler.
Og så? Hva?
Det kommer til å ta tid å søke gjennom alle ruinene.
Det kan være våpen eller en kraftkilde gjemt omtrent hvor som helst.
I mellomtiden prøver vi å hjelpe Daniel å huske,
om det er mulig.
Sisten. Du har den.
Får jeg komme inn?
Ja visst.
Så...
Hva sa du at du het?
Samantha Carter. Du kalte meg Sam.
Som jeg sa til Jim...
- Jack. - Jack.
Ja, jeg sa det til ham.
Det jeg ikke forstår,
er at du ikke vil vite alt om hvem du er.
Det vil jeg.
- Og jeg vil det ikke. - Det er "ikke"-delen som...
Hva om jeg ikke liker den jeg var?
Hva om jeg ikke vil være den personen?
Hva om jeg ikke klarer å gjøre godt igjen noe galt jeg har gjort?
Det har aldri slått meg.
Vi trodde alle at vi hadde mistet deg på ett stadium.
Det var noe av det vanskeligste jeg har vært med på.
Du var... Du er genial.
En av de mest omsorgsfulle, lidenskapelige...
Du er en person som ville ofret livet
for en han ikke engang kjente.
Det høres ikke så dumt ut.
Om du hadde én feil, var det at du så gjerne ville redde folk,
du ville så gjerne hjelpe folk,
at du ble helt fortvilet når du ikke kunne gjøre noe.
Det høres faktisk ganske vanskelig å leve opp til.
Jeg vet bare at om jeg var deg,
ville jeg helt klart ønske å bli kjent med meg... Deg.
- Skjønner. - Bli med oss.
La oss vise deg hvem du er, istedenfor å fortelle deg det.
Jeg skal tenke på det.
Ok.
Samantha Carter.
Ja?
Har det vært noe mellom oss?
Oss.
Nei, ikke på den måten.
Vi var veldig gode venner.
Ok.
Carter.
Shamda her fortalte nettopp en historie om en hund og noen dansende aper.
Moralen ser ut til å kunne være villedende.
Det skjønte jeg. Veldig god historie. Full av nyanser. Jeg liker det.
- Vi sendte opp en UAV. - Ruinene er ganske store.
Ja, det vil ta flere uker å gjennomsøke stedet ordentlig.
Hva med Daniel Jackson?
Han skal hjem.
Velkommen tilbake, dr. Jackson.
Takk. Mange takk.
Husker du ikke hvem jeg er?
- Absolutt ikke. - Ikke jeg heller.
Den veien.
Nevnte jeg at du skylder meg 50 dollar?
Jeg er glad for å fortelle at han er frisk som en fisk,
med ett lite unntak.
Jøss, det er annerledes.
Gjenkjenner du meg nå?
- Har håret ditt alltid vært sånn? - Hvordan da?
Glem det.
Ikke akkurat hjem, men vi har pakket ut noen av tingene dine.
Beholdt dere alt dette selv om dere trodde jeg var død?
Faktisk kastet vi en hel masse.
Mye av det virket svært verdifullt.
Jeg beholdt noen av dine personlige eiendeler.
Jeg kjenner henne.
Ja vel?
Jeg må da det?
Ja.
Hvem er hun? Hva heter hun?
Si det du.
Beklager. Forstyrrer jeg?
Nei da.
Jeg klarer ikke kelnorim slik jeg gjorde før, etter at jeg begynte å bruke tretonin.
- Det høres komplisert ut. - Ja visst.
Kom inn.
Hun heter Sha're.
Ja.
Ingen sa noe. Jeg husket det selv.
Jeg drømte om henne, og da jeg våknet, visste jeg navnet.
Det var en god nyhet, Daniel Jackson.
Ja, det er første gang jeg har trodd at jeg har en sjanse.
Hvis jeg kan huske et navn,
kan det vel hende at alt er der et sted?
Ja visst.
Så hvor er hun?
Hun er død.
Jeg elsket henne inderlig.
Denne Oma Desala skal være svært mektig, ikke sant?
- Det stemmer. - Hvorfor gjorde hun dette?
Hvis hun ville ha meg til å glemme...
Du nevnte ofte reglene du var underlagt som en opphøyd.
Kanskje hun måtte slette hukommelsen din ifølge De andres lover,
men som din venn og mentor, ville hun at du skulle gjenvinne den.
Tror du hun jukset? Fant hun et smutthull i reglene?
Er du ikke enig?
Fortell meg om denne Anubis.
Hvorfor bryte reglene for å bekjempe ham?
Tror du ikke det er klokt å huske det på egen hånd?
Nei. Jeg må vite hvorfor dette skjer med meg.
Vi tror nå vi har kartlagt alle ruinene.
Ingen avanserte våpen eller noe kult?
Vi har bare gjort en foreløpig granskning.
Beklager at jeg er sen. Jeg glemte når møtet var.
Det er en liten spøk der. Det er hukommelsegreia.
Dr. Jackson, denne orienteringen er gradert.
Ja, Jonas nevnte det,
men dere sa at jeg pleide å være med på dette, så...
Jeg kan ikke gi deg en god grunn.
Jeg føler bare at jeg bør være her.
Greit nok.
Og hvem skal jeg si det til? Jeg husker ingen, ikke sant?
- Den var god. - Takk, Jim.
Mye er nedskrevet.
Alt på de eldste kjente antikke dialektene.
Alt må oversettes, men så langt har vi ikke sett tegn
til avanserte våpen eller kraftkilder.
Byens opprinnelige navn er Vis Uban,
som betyr "den store krafts sted",
men ingenting tyder på at vi vil finne noe til å bekjempe Anubis der.
Det vil dere ikke.
- Det er ikke Den bortkomne by. - Hvordan vet du det?
Fordi Jonas oversatte "Lacun" til "de bortkomnes".
- Ja, men det var slik vi fant... - Feil sted.
Oversettelsene i notatene dine...
Også gale, hvis det er disse du mener.
- Jeg tok fullstendig feil. - Hvordan vet du det?
Jeg vet ikke. Jeg vet bare hva det står på tavlen.
Hvordan da?
Jeg vet ikke. Jeg bare så på den og forsto det.
Vent litt.
Mener du at antikkerne faktisk mistet en av sine egne byer?
Nei, de mistet den ikke.
De skjulte den for andre som kanskje ville prøve å finne den.
Jeg antar at de kamuflerte den
og fjernet alle henvisninger til den i den skrevne historien.
Så Den bortkomne by er fortsatt bortkommen.
Ganske sikkert.
Du ba meg gi Anubis det øyet.
lfølge rapporter fra våre allierte,
er Anubis i ferd med å beseire de andre systemherrene.
Han vil dominere galaksen om svært kort tid.
Jeg gjorde det bare fordi du sa vi kunne ta rotta på ham
med det vi ville finne i denne byen.
Hvis jeg sa det, håper jeg det er sant, men...
Alt jeg vet, er at stedet dere gransker nå, ikke er det rette.
Hvor er den, da?
Sa jeg ikke "alt jeg vet"?
Snu dere vekk.
Jeg vil ikke ha noen vitner.
Ja.
- Hei. - Beklager å forstyrre.
Det gjør du ikke. Jeg bare
leste om oss, faktisk.
Du sa Anubis var delvis opphøyd,
at antikkerne prøvde å sende ham tilbake til vårt eksistensplan,
men mislyktes, og nå er han fanget midt imellom et sted.
Ja, jeg har hørt det.
Da vet ikke Anubis alt som er å vite
om antikkerne?
Da ville han ha funnet Den bortkomne by, eller...
Jeg vet jeg klarte å lese den tavlen, men...
Jeg tenker bare høyt.
Om Anubis tilfeldigvis skulle finne tavlen,
vil han neppe gjøre samme feil som meg.
Jeg vet ikke.
Men om vi laget en kopi av tavlen
og forandret teksten...
Hvorfor det?
Som dere vet, har vi ikke lyktes med å bruke naquadria
til å drive F-302s hyperromgenerator særlig lenge.
Men hvis våre beregninger stemmer,
tror vi at et kort, kontrollert støt vil sende 302 ut i underrommet
lenge nok til å omgå moderskipets skjold.
Og om beregningene er feil?
Da vil 302 omgå moderskipet totalt, eller enda verre,
dukke opp inni det. Men ikke tenk på det nå.
Nei, for all del.
lfølge etterretning fra tok'raene,
må kraftkjernen i Anubis' nye våpen
kjøles med en ventilasjonssjakt på utsiden av skipet.
Hvis vi kan ødelegge den idet våpenet starter,
vil krystallene bli overopphetet og bli ødelagt.
Hvor er denne sjakten?
Som oberst O'Neill vet, vet vi ikke nøyaktig hvor sjakten er.
Vår agent hos Anubis
har ikke kommet seg om bord på det nye skipet,
og har bare klart å skaffe seg svært begrenset kunnskap om det.
Anubis beskytter datasystemene sine
med innviklede koder på den eldste kjente antikke dialekten.
Vi har ikke klart å oversette dem.
Og der kommer Jonas Quinn og Daniel Jackson inn.
De kan snike seg inn på skipet og logge seg på datamaskinen.
Vi har laget en injiserbar radioaktiv isotop
som vil la dem bevege seg fritt på Anubis' skip
uten å bli oppdaget i åtte timer.
De vil dekryptere kodene
og gi målets beliggenhet til oberst O'Neill og meg,
som vil fly F-302-en.
Bare blåbær, ikke sant?
Høres lett ut for meg.
Bra. Blir Anubis' skip ødelagt, får vi alle redde enda en dag.
Igjen, som obersten er fullt klar over,
har vi grunn til å tro
at det å eliminere kraftkjernen i skipets hovedvåpen,
ikke vil ødelegge hele skipet.
Skjold og hjelpevåpen vil være intakte.
Hvorfor ikke se litt på det?
Målet er å ta ut Anubis' nye supervåpen.
Det er det som gir ham en klar fordel foran resten av goa'uldenes moderskip.
Vi har hørt fra Teal'c at Yu har lovet
å la resten av systemherrenes flåte angripe Anubis
når vi har klart det.
Ok.
Alle som syns dette er en vanvittig idé, rekk opp hånden.
Kom igjen, vær ærlige. Opp med hendene.
Hold hendene i været, folkens,
for neste spørsmål er: Hvem skal få dette til?
Det vil ta oss minst en uke å omplassere innbyggerne i ruinene...
Noe som vil gi oss rikelig tid til å bygge en rullebane
og få 302-en gjennom porten og satt sammen igjen.
Og når alt er klart,
vil tok'raene plante den falske tavlen,
og med litt flaks lokker vi Anubis til planeten.
La oss sette i gang.
Jeg vet at jeg ikke var den mest positive i rommet.
Vi vet alle at sjansene er veldig små.
Mitt største problem
er at alt avhenger av at vi stoler på en goa'uld.
Dette er eneste mulighet til å få Anubis helt ut av bildet,
og Yu har hjulpet oss tidligere.
Jeg sier bare, så det er sagt,
at dette er den sprøeste planen vi noensinne har funnet på.
Sprøere enn å feste en aktiv stjerneport til bunnen av X-302-en?
Ja visst.
Sprøere enn å sprenge en sol?
Jepp!
Han har nok rett.
Min herre, flåten er klar.
Jeg sier når flåten er klar.
Selvsagt, min herre.
På tide å få dem i posisjon for bakholdsangrepet mot Anubis,
slik du sa, min herre.
Snakker du til meg som jeg er et nek igjen, har du tatt ditt siste pust.
Ja, min herre.
Få flåten i posisjon.
Det er sønnen din.
Ja.
Charlie, eller?
Jeg kjenner deg via ham.
Du tok det første oppdraget til Abydos fordi du trodde det var selvmord.
- Ting forandrer seg. - Ja, beklager.
Er du sikker på at du er klar for dette?
Uansett hva du sier,
tror jeg ikke du ville gjort dette om det ikke var verdt det.
Du husker tydeligvis ikke alt.
Du pleide aldri å gjøre som jeg.
Ikke det?
Hei,
jeg husker kanskje ikke alt,
men jeg husker nok.
Bra.
- Velkommen til baseleiren. - Takk, major.
Jeg må innrømme at det er litt rart å se deg her.
Dette er ingen standardoperasjon, er det vel, major?
Nei.
- Hva er vår status? - Vi er klare.
Da bør du komme deg om bord på F-302-en.
Ja.
Vi akkurat fått beskjed.
Anubis' skip kommer snart til systemet.
Luftangrep fra kommandoen. Dere er klarert for avgang.
Jeg trodde vi skulle bruke "Rød leder" til dette.
Alt er klart.
Kommando? Det er én ting til.
Oberst, major,
lykke til.
Greit, det er bedre.
Takk.
Takk, folkens.
Lykke til.
Himmel og hav! Se på den greia.
Den er enorm.
Jeg tror de vet at vi kommer. Fire glidere foran oss, 400 km.
Forlenger, maksimal etterbrenner.
Du er på vei rett mot dem.
Jeg vil se hva denne greia kan.
- Det kan jeg fortelle deg nøyaktig. - En annen gang, kanskje.
Fyr av to missiler.
Trekker tilbake, venstre, en, tre, fem.
Daniel, Jonas, vi blir angrepet. Vi trenger den etterretningen.
Vi er nærme.
Vi kan ikke holde dem unna stort lenger.
Flott, vi har selskap.
- Min herre. - Før flåten til Chodawa.
Det er på den andre siden av galaksen.
Vi er i posisjon til å angripe Anubis ifølge...
Ikke motsi meg! Jeg er din gud!
Gjør som jeg sier!
- Du kan ikke. - Jeg har ikke noe valg.
Før ham til en varetektscelle.
Om du oppgir muligheten til å eliminere Anubis,
fordømmer du både deg selv og din mester.
Jeg må gjøre som min gud befaler.
Min herre,
våre bakkestyrker har bekreftet at det er en menneskebase på planeten.
Og søket av byen?
Ingen energisignaturer.
Greit, det vil holde dem unna en stund.
En liten stund.
Jeg er inne.
Dette kan ta mer enn en liten stund.
Kan du ikke bare gjøre et slags nøkkelordsøk?
Ja vel? På hva da? "Akilles"?
Det er bra. Godt å se at hukommelsen din kommer tilbake,
for ikke å nevne din knivskarpe kløkt, men hvorfor ikke prøve noe sånt som
"krafkjerneventilering"?
Akkurat.
Jack, Sam, vi har det. Overfører data.
Vi må stikke, Carter.
Jeg har måldataene, men Anubis må starte våpenet.
Luftstyrke, vi har ikke hørt fra Teal'c. Goa'uldenes flåte skulle vært her nå.
Jeg hadde problemer med denne planen.
Angrepsfartøyet fortsetter å unnvike våre glidere.
Send inn en skvadron til.
Jeg tror ikke det du søker, finnes her.
Enig.
Skal jeg angripe basen deres?
Nei. Tilbakekall bakkestyrkene.
Ja, min herre.
Jeg tror ikke vi kommer tilbake til ringrommet på den måten.
- Hva var det? - De angriper planeten.
Baseleir, dette er Jonas.
- Kom inn. - Vær så god.
Posisjonen deres er avslørt.
Stjerneporten blir angrepet. Gjentar, stjerneporten blir angrepet.
Naquadahen vil forsterke eksplosjonen.
Mottatt. Evakuer alt personell.
Vi kan gjøre det nå, ikke sant?
Vi trenger goa 'uldenes moderskip her for å fullføre jobben.
Ytterligere fire glidere er på vei hit.
Kan vi gjøre det nå?
Går til hyperfart.
Forlenger rett opp.
Svarte, det var nære på.
Overfører måldata til din terminal.
Menneskenes angrepsfartøy har brutt gjennom skjoldene våre.
Skyt det ned.
- La oss stikke. - Ja.
Her.
Kom igjen! Opp.
Målet er låst. Fyr av to missiler.
- Pent skudd. - Takk.
Vi er truffet. Kjernen overbelastes. Vi må kjøre ned våpenet.
Daniel, kom inn. Hører du meg?
Ja, jeg er på skipet.
Gratulerer, jeg tror dere traff blink.
Takk, det var moro.
Vi venter til Anubis' skip drar,
og møter dere ved stjerneporten som planlagt.
Ja, angående det, så har vi kanskje et lite problem.
Du skal få lide.
Såpass har jeg skjønt.
Selv om det er betryggende
at vi lyktes med å ødelegge kraftkilden til ditt nye våpen.
Du burde ikke hovere.
Vi har nettopp tatt ut ditt eneste overtak over goa'uldene.
Man får neppe noen bedre grunn enn det.
Nok.
Jeg sier ingenting.
Jo,
det vil du.
FORTSETTELSE FØLGER